Vec môže patriť páchateľovi alebo komukoľvek, teda fyzickej alebo právnickej osobe, bez ohľadu na vzťah tejto osoby k páchateľovi a trestnému činu. Vlastníkom zhabanej veci sa stáva štát.
Ak nebol uložený trest prepadnutia veci uvedenej v § 60 ods. 1, súd uloží zhabanie veci, ak a) patrí osobe, ktorú nemožno stíhať alebo odsúdiť, b) patrí páchateľovi, od ktorého potrestania súd upustil, alebo páchateľovi, voči ktorému bolo trestné stíhanie zastavené, alebo páchateľovi, voči ktorému bolo trestné stíhanie podmienečne zastavené, alebo páchateľovi, voči ktorému bolo trestné stíhanie zastavené z dôvodu schválenia zmieru, c) nepatrí páchateľovi a je výnosom z trestnej činnosti, d) nepatrí páchateľovi a bola určená alebo použitá na spáchanie trestného činu, e) ide o tovar bez kontrolných známok alebo bez iných kontrolných technických opatrení vyžadovaných všeobecne záväzným právnym predpisom na jeho označenie na daňové účely, f) okolnosti prípadu odôvodňujú predpoklad, že vec by mohla byť zdrojom financovania terorizmu, alebo g) to vyžaduje bezpečnosť ľudí alebo majetku, prípadne iný obdobný verejný záujem.
§ 83 ods. 1 zákona č. 300/2005 Z. z. (Trestný zákon).
[[Term:ochranné opatrenia|ochranné opatrenie]], ktoré spočíva v tom, že vec, ktorá je v určitom vzťahu k trestnému činu a ktorá nemusí patriť [[Term:páchateľ|páchateľovi]], ak nebol alebo nemohol byť uložený [[Term:trest prepadnutia veci|trest prepadnutia veci]], prechádza na základe [[Term:rozhodnutie|rozhodnutia]] [[Term:súd|súdu]] do vlastníctva štátu
PODĽA: Ďurčo, P. a kol.: Bezpečnostnoprávna terminológia. Bratislava: Akadémia PZ v Bratislave 2007.