V ich interpretácii sa síce tak alebo onak odráža pocit vernosti pomyselnému celkovému zmyslu seba, vlastnej komunity, no pritom sa neustále myslí na "človeka vôbec", človeka v zmysle hodnôt, ktoré sa mu pripisovali počnúc od renesancie v súhrnnom pojme "humanity". Ľudia však v sebe odjakživa pociťovali tento pojem ako fenomén solidarity s inými. V samých frazémach sa to odráža vo fakte, že ako subjekt konania v situáciách modelovaných frazémami sa uvádza pomenovanie "človek". A cíti sa aj bez tohto výslovného vyjadrenia. Frazeológia v jednotlivých ľudských spoločenstvách stelesňuje vlastne zmysel ľudského života, človeka a ľudstva, a to napríklad aj v tzv. laxných frazémach, aspoň per negationem: ''bližšia košeľa ako kabát''.
túto extrapoláciu povahy frazém dovoľuje podľa všetkého fakt univerzálií samého ľudského rodu, ako ju skúma a dosvedčuje historická antropológia; vo frazeológii to – proti nepopierateľnej idiomatickosti a [[Term:autochtónnosť frazém|autochtónnosti frazém]] – dotvrdzuje sám ich semiotický zmysel, spočívajúci v dôraze na autentickom chápaní životných situácií
Komisia pre výskum frazeológie pri Slovenskom komitéte slavistov
Ďurčo, P. et al.: Frazeologická terminológia. Stimul: Bratislava 1995.
[[:Termín:univerzálny ľudský zmysel frazém]]