Základy tejto klasifikácie položil už V. V. Vinogradov. V jeho prácach sa tu vydeľovali tri typy frazém, a to frazeologické zrasty (zrasteniny), frazeologické celky a frazeologické spojenia. Ďalšie rozvíjanie tohto triedenia išlo rozličnými smermi. Niektoré frazeologické teórie napr. odkrývali prechodné typy frazém (teda jednak medzityp stojaci medzi frazeologickými zrastmi a frazeologickými celkami a jednak medzityp stojaci medzi frazeologickými celkami a frazeologickými spojeniami), kým iné teórie vydelili popri troch už známych typoch, ďalší, resp. neskôr ďalšie osobitné sémantické typy frazém, a to konkrétne frazeologické skupiny (grupy, starší názov frazeologické výrazy) a frazeologické združeniny. Ukázalo sa však, že cesta viac-menej subjektívneho určovania motivačného vzťahu medzi významom frazémy a jej zložkami je neproduktívna a pre jej vágnosť nemá väčší praktický ani teoretický úžitok.
klasifikácia založená na tom, do akej miery je význam frazémy motivovaný významami jej zložiek
Komisia pre výskum frazeológie pri Slovenskom komitéte slavistov
Ďurčo, P. et al.: Frazeologická terminológia. Stimul: Bratislava 1995.
[[:Termín:sémantická klasifikácia frazém]]