Plynné zložky atmosféry, prirodzené aj antropogénne, ktoré absorbujú a vyžarujú žiarenie určitých vlnových dĺžok v rámci spektra žiarenia vyžarovaného zemským povrchom, samotnou atmosférou a mrakmi. Táto vlastnosť spôsobuje skleníkový efekt. Vodná para (H2O), oxid uhličitý (CO2), oxid dusný (N2O), metán (CH4) a ozón (O3) sú základné skleníkové plyny v zemskej atmosfére. Medzi skleníkové plyny vytvorené človekom patria hexafluorid síry (SF6), fluórované uhľovodíky (HFC), chlórofluórované uhľovodíky (CFC) a perfluórované uhľovodíky (PFC); niektoré z nich tiež poškodzujú O3 (a sú regulované Montrealským protokolom).
látka, ktorá ma pri 50 °C tlak pár vyšší než 300 kPa (absolútny) alebo je úplne plynná pri 20 °C a štandardnom tlaku 101,3 kPa
Intergovernmental Panel on Climate Change
Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1272/2008 zo 16. decembra 2008 o klasifikácii, označovaní a balení látok a zmesí, o zmene, doplnení a zrušení smerníc 67/548/EHS a 1999/45/ES a o zmene a doplnení nariadenia (ES) č. 1907/2006. Dostupné online na: https://eur-lex.europa.eu/legal-content/SK/TXT/?uri=CELEX:32008R1272.