Z hľadiska naplnenia formálnych znakov skutkovej podstaty trestného činu lúpeže intenzita násilia nerozhoduje. Trestný čin lúpeže je možné spáchať aj hrozbou bezprostredného násilia, ktoré má byť vykonané ihneď, ak sa napadnutý nepodrobí vôli útočníka. Trestný čin lúpeže je špecifický v tom, že má kumulatívne dva primárne objekty. Je tu chránená osobná sloboda v zmysle slobody rozhodovania a majetok, ktorého sa páchateľ chce zmocniť. (Burda, E. – Čentéš, J. – Kolesár, J. – Záhora, J. a kol.: Trestný zákon II. Osobitná časť, komentár. Praha: C. H. Beck 2011).
Trestný čin lúpeže je dokonaný už samotným použitím násilia alebo hrozby bezprostredného násilia v úmysle zmocniť sa cudzej veci. Pre naplnenie formálnych znakov skutkovej podstaty nie je rozhodujúce, či sa páchateľ tejto veci aj zmocnil, ak použil násilie alebo hrozbu bezprostredného násilia v takom úmysle.
Burda, E. – Čentéš, J. – Kolesár, J. – Záhora, J. a kol.: Trestný zákon II. Osobitná časť, komentár. Praha: C. H. Beck 2011.
trestný čin, ktorého sa dopustí ten, kto proti inému použije [[Term:násilie|násilie]] alebo hrozbu bezprostredného násilia v úmysle zmocniť sa cudzej veci
Ďurčo, P. a kol.: Bezpečnostnoprávna terminológia. Bratislava: Akadémia PZ v Bratislave 2007.