Už v prvom tisícročí tohto letopočtu došlo k rozdeleniu role kňaza a kniežaťa. Kňaz a knieža sa v starej slovenčine vysloví podobne ako v sumerskom jazyku a označuje to isté. U Sumerov bol vladár zároveň kňaz. Kniežací titul nosili i synovia panovníka a potencionálni dedičia vladárskeho stolca alebo mladší brat panovníka. V procese zjednocovania rodovo-kmeňových jednotiek kniežatstvá vznikali ako prvé štátne útvary napr.: ''Nitrianske kniežatstvo'', ''Moskovské kniežatstvo''.
Nitriansky knieža Pribina skončil podobne ako o 66 rokov neskôr nitriansky údelný knieža Svätopluk II., ktorý mal so svojím bratom, moravským kniežaťom Mojmírom II. „veľmi ťažký rozbroj (discordia gravissima)“. Mojmír II. v tejto vojne zvíťazil a Svätopluka „a jeho ľud (suumque populum)“, čiže jeho kniežaciu družinu uväznil na ktoromsi hrade.
Steinhübel, J.: Nitrianske kniežactvo. Počiatky stredovekého Slovenska. Budmerice: Vydavateľstvo RAK 2004.
pôvodne tento titul označoval člena vznešenej rodiny, správcu určitého územia, teda šľachtický titul