Nejednotnosť pri definovaní frazém sa prejavuje v rozdielnom počte a charaktere vyčleňovaných kategoriálnych vlastností. Počas vývoja frazeologickej teórie boli vyčlenené kritéria, ktoré vychádzali z celistvej povahy frazém ako útvaru: ustálenosť, reprodukovateľnosť, ekvivalentnosť slovu, nemodelovosť, viazanosť významov komponentov, neodvoditeľnosť významu frazém z ich komponentov, t. j. ich nesúčtovosť, sémantická nerozložiteľnosť; z povahy štrukúry frazém: viacslovnosť, syntaktická ustrnulosť, nezameniteľnosť komponentov; zo štruktúrnych, sémantických a funkčných nepravidelností frazém: transformačná a paradigmatická defektnosť, anomálnosť; z referenčnej povahy frazeologickej nominácie: obraznosť, expresívnosť, emocionálnosť a podobne.
Súviselo to okrem iného aj s tým, že v slovenskej frazeologickej teórii sa prehodnotila obligatórnosť obraznosti ako jednej z kategoriálnych vlastností frazém a nahradila ju expresívnosť, čo znamená, že frazéma musí byť expresívna (svojou sémantikou alebo formou, prípadne obomi týmito vlastnosťami), ale nemusí (avšak môže) byť obrazná.
Jankovičová, M.: Subfrazémy v slovenčine a ich uplatňovanie v texte. Bratislava: Stimul 2003.
základné definičné vlastnosti, vymedzujúce frazému ako samostatný jazykový útvar
Komisia pre výskum frazeológie pri Slovenskom komitéte slavistov
Ďurčo, P. et al.: Frazeologická terminológia. Stimul: Bratislava 1995.
[[:Termín:kategoriálne vlastnosti frazém]]