Existuje aj príklad iluzívne synchrónneho spojenia autentického obrazu s transcendentným slovom – finále známej NOČNEJ POŠTY (Basil Wright a Harry Watt, Angl., 1936 – s. 33, 34). Zábery rútiaceho sa expresu, sledovaného z veľkej diaľky, sprevádzajú vo zvuku namiesto autentického klepotu kolies rytmizované recitované Audenove verše o technickej a sociálnej funkcii tohto vlaku. Dojem synchrónnosti je zásluhou pôsobivej poetizačnej zvukomalebnej ilúzie dokonalý, technicky však ide o čistý asynchrón.
Branko, P.: Mikrodramaturgia dokumentarizmu. Bratislava: Slovenský filmový ústav – Národné kinematografické centrum 1991.
časový nesúlad medzi obrazovou a zvukovou zložkou
Rusnák, J. a kol.: Texty elektronických médií. Prešov: Vydavateľstvo Prešovskej univerzity 2010.