Európska únia v súčasnosti zoskupuje 27 štátov: Belgicko, Francúzsko, Holandsko, Luxembursko, Nemecko, Taliansko (zakladajúce krajiny), Dánsko, Írsko, Veľká Británia (1973), Grécko (1981), Portugalsko a Španielsko (1986), Fínsko, Rakúsko a Švédsko (1995), grécka časť Cypru, Česká republika, Estónsko, Litva, Lotyšsko, Maďarsko, Malta, Poľsko, Slovensko, Slovinsko (2004), Bulharsko, Rumunsko (2007). Európske spoločenstvá tvorili pôvodne nasledujúce zoskupenia: Európske spoločenstvo uhlia a ocele (ESUO, 1951), Európske spoločenstvo pre atómovú energiu (EUROATOM, 1957) a Európske hospodárske spoločenstvo (EHS, 1957). Tieto sa začali označovať ako Európske spoločenstvá spoločným názovom od roku 1967, neskôr od roku 1993 ako Európska únia.
Základom Európskej únie sú Európske spoločenstvá doplnené niektorými formami medzinárodnej spolupráce, ktoré zaviedla Maastrichtská zmluva.
Karas, V. – Králik, A.: Európske právo. 2. doplnené a prepracované vydanie. Bratislava: Iura Edition 2007.
integračná organizácia štátov Európy, ktorú tvorili pôvodne tzv. Európske spoločenstvá, pre ktoré sa zaviedol od roku 1993 nový názov – Európska únia – na základe Zmluvy o Európskej únii podpísanej v holandskom Maastrichte
PODĽA: Ďurčo, P. a kol.: Bezpečnostnoprávna terminológia. Bratislava: Akadémia PZ v Bratislave 2007.
funkcionálna stránka systému acquis Schengen
sieť styčných úradníkov pre prisťahovalectvo
štrukturálna stránka systému acquis Schengen
temporálne hľadisko systému acquis Schengen
teritoriálne hľadisko systému acquis Schengen