Platnosť nadobudla 1. 5. 1999. Amsterdamská zmluva obsahovo i štrukturálne zachovala základnú kontinuitu s predchádzajúcou právnou úpravou, tak ako vyplynula z Maastrichtskej zmluvy. Zásadnú zmenu priniesla pri postupnom vytváraní priestoru slobody, bezpečnosti a práva v ustanoveniach hlavy IV. Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva, kde sú vymedzené základné princípy vízovej, azylovej, prisťahovaleckej a inej politiky vzťahujúcej sa na slobodný pohyb osôb. Ďalšou významnou zmenou bolo začlenenie schengenského acquis do práva Európskej únie, čím sa stal acquis Schengen súčasťou acquis communautaire a je pre kandidátske krajiny na vstup do Európskej únie záväzné.
Medzi najpozoruhodnejšie inovácie, ktoré priniesla Amsterdamská zmluva, patria kroky k čiastočnému začleneniu otázok tretieho piliera medzi právomoci Spoločenstva na jednej strane a jej obmedzeniu a konkrétnemu vymedzeniu týchto právomocí v oblasti policajnej a justičnej spolupráce v trestných veciach na druhej strane.
Siman, M. – Slašťan, M.: Primárne právo Európskej únie. Bratislava 2004.
zmluva prijatá v októbri 1997 v Amsterdame na konferencii zástupcov členských štátov Európskej únie, ktorou sa pozmeňuje Zmluva o Európskej únii, Zmluvy o Európskych spoločenstvách a niektoré súvisiace akty
PODĽA: Ďurčo, P. a kol.: Bezpečnostnoprávna terminológia. Bratislava: Akadémia PZ v Bratislave 2007.